Asteroid Models from Sparse Photometry
Modely planatek z řídké fotometrie
dizertační práce (OBHÁJENO)
![Náhled dokumentu](/bitstream/handle/20.500.11956/59430/thumbnail.png?sequence=8&isAllowed=y)
Zobrazit/ otevřít
Trvalý odkaz
http://hdl.handle.net/20.500.11956/59430Identifikátory
SIS: 57761
Kolekce
- Kvalifikační práce [10926]
Autor
Vedoucí práce
Oponent práce
Harris, Alan
Tanga, Paolo
Fakulta / součást
Matematicko-fyzikální fakulta
Obor
Teoretická fyzika, astronomie a astrofyzika
Katedra / ústav / klinika
Astronomický ústav UK
Datum obhajoby
18. 4. 2013
Nakladatel
Univerzita Karlova, Matematicko-fyzikální fakultaJazyk
Angličtina
Známka
Prospěl/a
Klíčová slova (česky)
Řídká fotometrie -- planetky -- konvexní modely tvaruKlíčová slova (anglicky)
Sparse photometry -- asteroids -- convex shape modelsZkoumáme fotometrickou přesnost řídkých dat astrometrických přehlídek, jež jsou volně k dispozici díky databázi AstDyS. Řídka data ze sedmi astrometrických přehlídek s nejlepší fotometrickou přesností používáme v kombinaci s hustou rela- tivní fotometrií a metotodou inverze světelných křivek odvozujeme ∼300 nových fyzikálních modelů planetek (tzn., konvexní tvary a rotační stavy). Pro ověrení věrohodnosti nových modelů představujeme několik metod jejich testovaní. Dále zkoumáme rotační vlastnosti našeho vzorku planetek hlavního pásu (∼450 modelů odvozených zde nebo převzatých z databáze DAMIT), zaměřujeme se převázně na rozdělení směrů rotačních os v prostoru. Z našeho vzorku modelů je zřejmé, že malé planetky (D 30 km) mají značně neizotropní rozdělení směrů rotačních os, a to i po odstranění vlivu metody inverze světelných křivek: většina rotačních os směřuje mimo rovinu ekliptiky. Pozorovanou anizotropii vysvětlujeme jako výsledek působení negravitačních sil na tato tělesa (YORP efekt), jelikož bez započtení těchto sil nedokážeme zreprodukovat pozorované rozdělení rotačních os pomocí našeho modelu vývoje rotačních stavů planetek. Odhadujeme též rozměry pro 41 a 10 planetek...
We investigate the photometric accuracy of the sparse data from astrometric surveys available on AstDyS. We use data from seven surveys with the best accu- racy in combination with relative lightcurves in the lightcurve inversion method to derive ∼300 new asteroid physical models (i.e., convex shapes and rotational states). We introduce several reliability tests that we use on all new asteroid mod- els. We investigate rotational properties of our MBAs sample (∼450 models here or previously derived by the lightcurve inversion), especially the spin vector dis- tribution. It is clear that smaller asteroids (D 30 km) have strongly anisotropic spin vector distribution even when we remove the bias of the lightcurve inversion, the poles are clustered towards ecliptic poles. We explain this anisotropy as a re- sult of non-gravitational torques (YORP effect) acting on these objects, because without accounting these torques, we were not able to create such anisotropic dis- tribution by our model of the spin evolution. We also estimate sizes for 41 and 10 asteroids by scaling their models to fit the adaptive optics profiles and occultation observations, respectively.