Mechanismy prezentace antigenu v etiopatogenezi celiakie.
Mechanisms of antigen presentation in the etiopathogenesis of celiac disease
dizertační práce (OBHÁJENO)
![Náhled dokumentu](/bitstream/handle/20.500.11956/183744/thumbnail.png?sequence=8&isAllowed=y)
Zobrazit/ otevřít
Trvalý odkaz
http://hdl.handle.net/20.500.11956/183744Identifikátory
SIS: 194476
Kolekce
- Kvalifikační práce [3146]
Autor
Vedoucí práce
Konzultant práce
O`Leary, Valerie
Oponent práce
Hrdý, Jiří
Slavčev, Antonij
Fakulta / součást
3. lékařská fakulta
Obor
Molekulární a buněčná biologie, genetika a virologie
Katedra / ústav / klinika
Ústav lékařské genetiky 3. LF UK
Datum obhajoby
27. 6. 2023
Nakladatel
Univerzita Karlova, 3. lékařská fakultaJazyk
Čeština
Známka
Prospěl/a
Klíčová slova (česky)
autoimunita, celiakie, dendritické buňky, monocyty, T lymfocyty, lidské leukocytární antigeny, exozomyKlíčová slova (anglicky)
autoimmunity, celiac disease, dendritic cells, monocytes, T cells, human leukocyte antigens, exosomes1 ABSTRAKT Celiakie (CeD) je chronické autoimunitní onemocnění, které se rozvíjí jako odpověď imunitního systému na přítomnost lepku (glutenu) v tenkém střevě. CeD se projevuje nejen klasickými střevními příznaky: bolest břicha, obstipace nebo diarrhea, ale i celkovými méně běžnými příznaky: anémie, osteoporóza, psychiatrické poruchy či poruchy menstruačního cyklu. HLA rizikové alely predisponující ke vzniku celiakie jsou HLA-DQ2 (DQA1*05:01 / DQB1*02:01) a HLA-DQ8 (DQA1*03:01 / DQB1*03:02). Další polymorfismy asociované s celiakií ležící mimo HLA lokus (6p21.3) se nacházejí v oblastech 5q32 a 19p13, avšak s neobjasněnou souvislostí s rozvojem CeD. Glykoproteiny HLA II. třídy jsou exprimovány na buňkách prezentujících antigen (APC), mezi které patří dendritické buňky, makrofágy a B lymfocyty. Jedním z několika možných prekurzorů dendritických buněk jsou monocyty, které cirkulují v krevním řečišti. Odchylky ve frekvenci intermediárních monocytů jsou přímo asociovány s autoimunitními onemocněními, jako jsou Crohnova choroba či revmatoidní artritida. Je známo, že monocyty pacientů s CeD reagují na přítomnost glutenu prozánětlivě. Z toho lze vyvodit, že v případě CeD vzniká odpověď na gluten dříve, než aktivací T lymfocytů specifických na gluten. Konvenční způsob přímé interakce imunitních buněk je dnes...
1 ABSTRACT Celiac disease (CeD) is a chronic autoimmune disease that develops as a response of the immune system to the presence of gluten in the small intestine. CeD is manifested not only by classic intestinal symptoms: abdominal pain, constipation or diarrhea, as well as complex less common symptoms: anemia, osteoporosis, psychiatric disorders or menstrual cycle disorders. HLA risk alleles predisposing to origin of celiac disease are HLA-DQ2 (DQA1*05:01 / DQB1*02:01) and HLA-DQ8 (DQA1*03:01 / DQB1*03:02). There are other celiac disease-associated polymorphisms outside of HLA locus (6p21.3) that are located in 5q32 and 19p13 regions with unclear connection to CeD development. HLA class II glycoproteins are expressed on antigen presenting cells (APC) that include dendritic cells, macrophages and B cells. Monocytes are one of several possible dendritic cell precursors that circulate in the bloodstream. Deviations in the frequency of intermediate monocytes are directly associated with autoimmune disorders such as Crohn's disease or rheumatoid arthritis. It is known that the monocytes of CeD patients show pro-inflammatory reaction in the presence of gluten. It means that, in the context of CeD, the response to gluten arises earlier than the activation of gluten-specific T cells. The conventional way of direct...